-Kapten? -Vad är det?
Ett eko dök just upp på skärmen.
-Vad är det? -En luftfarkost av något slag.
Att döma av storlek och fart är det inte vårt.
-Det liknar inget jag sett. -Vilken var inflygningsvägen?
Ingen. Det dök bara upp som om det föll från himlen.
-Nuvarande position? -Över Omaha-basen.
Kolla skärmen. Flygvapnet skickar upp någon som tittar närmare.
Vi har nog ett äkta ufo på halsen.
Rymden - det sista äventyret.
Detta är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess femåriga uppdrag: att upptäcka nya världar-
-att finna nytt liv och nya civilisationer-
-att modigt träda ny mark.
Kaptens loggbok, stjärndatum 3113.2.
Vi gick mot stjärnbas 9 för att bunkra-
-när en svart stjärnas gravitation började dra oss mot den.
Det krävde all warpkraft i back för att dra bort oss från stjärnan.
Men som när ett gummiband går av-
-kastade utbrytningen iväg oss genom rymden, ur kontroll, för att stanna här-
-var vi nu är.
Förutom sekundärsystemen är allt utslaget.
-Impulskraft bara. -Reserv?
Om mr Scott är med oss borde vi snart få reservkraft.
Mår löjtnanten bra?
Mr Scott är med oss.
Det här är kapten. Skadekontroll på alla däck, inställ er.
Alla avdelningar, koppla upp mot arkivdatorn.
Rapportera förluster och operativ beredskap till sekonden.
Kirk, slut.
Kontakta stjärnflottan.
Jag vill varna dem för den svarta stjärnans position vid stjärnbas 9.
Kapten?
Skaderapporterna visar bara små skador.
Warpmotorerna är ur funktion.
Scott tog över roderkontrollen och håller oss kvar i banan.
-Bana var? -Jorden.
Vi var på väg hitåt när vi drogs in av stjärnan.
Utbrytningen kastade oss åt samma håll.
Skärm på.
Vi ligger för lågt för att hålla banan.
Maskin rapporterar att vi har impulskraft för att uppnå flykthastighet.
-Ge oss lite höjd. -Ja, kapten.
Rodret svarar.
-Hon är trög. -Kapten?
Stjärnflottans kanal ger bara brus.
Jag får in något på en annan frekvens, men det är inte stjärnflottan.
Kör det i högtalarna.
Halvsex-nyheterna. Cape Kennedy. Den första bemannade månfärden-
-är beräknad till onsdag kl 6.00, Eastern Standard time.
Astronauterna som ska göra den här...
Bemannad månfärd?
Det var i slutet på 1960-talet.
Uppenbarligen är vi där också.
Va?
Snärten kastade in oss i en tidswarp. Baklänges.
Exakt kronometertid strax.
Kapten?
Jag hör mark till luftsändning.
En farkost kommer mot oss nerifrån. Under molntäcket och närmar sig.
Bluejay 4 från Blackjack. Vi spårar dig och ufot.
Jag ser honom på min skärm. Följer.
Vinn höjd fortare och kör ifrån dem.
Ökar, men hon svarar långsamt.
Blackjack från Bluejay 4. Ufot ökar farten och stiger.
Jag går närmare.
Bluejay 4. Du borde se det nu.
Jag ser det nu. Det är stort.
Två cylindriska skivor överst. En under.
-Syfte okänt. -Två larmade rotar är på väg.
De är hos dig om två minuter.
Jag är inte här. Ufot stiger fort.
Bluejay 4, gå nära ufot och försök tvinga honom att landa.
Vi vill ha ner det eller oskadliggjort innan de andra planen kommer.
Uppfattat. Närmar mig målet.
Positiv identifiering. Luftfarkosten är ett jaktskepp-
-med robotar med möjliga kärnstridsspetsar.
Om han träffar oss kan han skada oss svårt.
Kanske så att vi inte kan reparera under nuvarande omständigheter.
Tänd traktorstrålen. Lås på farkosten och håll det där.
Den typen av farkost kan vara för ömtålig för att klara traktorstrålen.
Traktorstråle på. Vi har målet.
Farkosten bryts sönder, kapten.
Transportörrummet. Kan ni låsa på sittbrunnen?
Skannar området.
Försök stråla ombord piloten. Ta över, Spock.
Välkommen ombord på Enterprise.
-Du talar engelska. -Just det.
Kliv ner från transportör...
Kapten John Christopher, USA:s flygvapen, serienummer 4857932.
Lugn, kapten. Du är bland vänner.
Jag är kapten James T. Kirk.
Vad händer här? Var är jag?
Vad hände?
Vad är ni för ena?
Allt i sinom tid, kapten.
Förlåt att vi hämtade ombord dig så abrupt, men det kunde inte hjälpas.
-Jag visste inget om din farkost. -Kom inte med några lögner.
-Säg vilka ni är. -Vi säger det strax.
Men koppla nu av. Du är vår gäst. Du lär tycka att det är intressant.
-Bryggan till Kirk. -Vad är det?
Farkosten har brutits sönder helt. Ska vi släcka traktorstrålen?
Ja. Vi har piloten ombord. Jag kommer strax. Kirk, slut.
Följ mig.
-God morgon, kapten. -God morgon. Kapten?
-En kvinna? -Matros.
Bryggan.
Måste ha krävts mycket att bygga ett sådant här skepp.
Det finns bara tolv stycken i flottan.
Jaha.
-Hade flottan... -Vi är alla vapenslag i ett.
Vår huvudmyndighet är Förenade Jordens rymdsondsbyrå.
Förenade Jorden?
Det är väldigt svårt att förklara.
Vi kommer från din framtid. En tidswarp placerade oss här.
-Det var en olycka. -Ni verkar råka ut för många.
Men jag kan inte förneka att ni är här. Med det här skeppet.
Jag har aldrig trott på små gröna män.
Inte jag heller.
Kapten Christopher, det här är örlogskapten Spock.
Kapten.
Varsågod att se dig omkring. Rör inget, det blir nog intressant.
Intressant är det minsta man kan säga.
Vi har stabil bana.
Våra deflektorer är igång, tillräckligt för att vi inte ska ses som ufo.
Mr Scott vill prata om motorerna.
Tack, mr Spock.
-Hade du något mer på hjärtat? -Kapten Christopher.
Vad är det med honom?
Vi kan inte återbörda honom till Jorden.
Han vet för mycket och lär sig mer.
Jag menar inte precis kapten Christopher-
-men tänk om en skrupelfri man skulle få kännedom om människans framtid?
En sådan man kunde manipulera industrier, aktier och även länder-
-och då förändra det som skulle ske.
Och om det förändras-
-kanske du och jag och allt vi vet inte finns.
Din logik kan vara ytterst ...enerverande.
Overallen måste vara obekväm.
Be kvartermästaren ge honom något lämpligare.
Sen vill jag tala med dig och honom i min hytt.
Dator på. Spela in.
Spelar in.
Kom in!
Kaptens logg, tillägg.
Scott meddelade att warpmotorerna är skadade-
-men kan lagas och laddas.
Beräknat och inspelat, vännen.
Dator, tilltala mig inte så. Beräkna.
Beräknat...vännen.
Mr Spock, jag sa att datorn och dess sidosystem skulle lagas.
Jag har undersökt det.
Att rätta till felet kräver att hela systemet servas.
Minst tre veckor på en stjärnbas.
Jag hade inte klagat om den inte blev så...kärleksfull.
Den har också en olycklig tendens att fnittra.
En kvinnodator är väl inte vanligt.
Vi skickade den till Cygnet 14 för service.
Cygnet 14 är en kvinnodominerad planet.
De tyckte att vår dator saknade personlighet.
De gav den en. Kvinnlig så klart.
Ni har verkligen intressanta problem.
Jag hade gärna stannat och sett hur det löser sig med din flickvän.
Jag är rädd att du måste det. Vi kan inte skicka tillbaka dig.
Kan inte?
Spock sa att transportören kan stråla ner föremål även så här högt uppifrån.
Det är inte transportören, utan du. Du vet hur framtiden ser ut.
Får någon annan veta det, kan de förändra dess förlopp. Förstör den.
Mitt försvinnande förändrar något med.
Jag har kollat historiska band.
De visade inget om något betydelsefullt bidrag av John Christopher.
Jag köper inte er "tidsolycka"-historia.
Experterna kan räkna ut vilka ni är.
Det är min plikt att rapportera vad jag har sett.
Vad hade du gjort?
Jag hade...rapporterat, om jag kunde.
-Vi kan inte ta risken. -Jag struntar i risker.
Jag har fru och två barn. De då?
Jag beklagar.
Maskinrummet till kapten Kirk.
-Vad är det, Scotty? -Lägesrapport.
Det går framåt med reparationerna.
Vi bör kunna ladda om fyra timmar, men...
Men vad då?
Jo, som jag sa så repareras motorerna nu, men...
Vi har ingenstans att ta vägen i denna tid.
Om du förstår vad jag menar.
-Kapten? -Ja. Fortsätt.
Så synd, kapten.
Jag kan inte komma hem, men inte ni heller.
Ni är lika mycket tidsfångar som jag.
Kaptens logg, stjärndatum 3113.7.
Våra motorer repareras, men vi är fast i tiden.
Vi har en passagerare som vi inte vill ha och inte kan återbörda.
Rekommendation för honom, vännen?
Underhållsnotering.
Min inspelningsdator krånglar.
Rekommenderar att den lagas eller skrotas. Beräkna.
Beräknat.
-Bryggan till kapten Kirk. -Kirk här.
Har ny information om Christopher.
-Viktigt att jag får tala med er båda. -Kom till min hytt.
-Jag kontaktar Christopher. -Bryggan, slut.
Kapten Christopher?
-Vakten. -Vaktkapten här.
Alla däck, larm. Kapten Christopher är inte i sin hytt.
Han kan försöka rymma. Jag vill ha en man utanför transportörrummet.
Jaha. Lugnt och fint.
Jag kliver in i den och du transporterar tillbaka mig till jorden.
Med undantag för ett blåmärke eller två-
-är kaptenen frisk som en nötkärna.
-Han kvicknar till om någon minut. -Han försökte rymma.
Jag vet hur det känns, men kan inte skicka hem honom med det han vet.
Tänk om vi inte kan återvända då?
Vad gör vi? Väntar på att kraften ska ta slut? Det måste den till slut.
Vi kan inte återvända till Jorden. Det är värre än att kaptenen gör det.
Vi är 430 personer.
Det betyder 430 chanser att förändra framtiden.
Ja.
-Men vi är inte i den situationen än. -Det gläder mig att höra.
Om vi kommer tillbaka dit där vi hör hemma, hör inte han hemma.
Vi är i stort sett i samma ålder, men i vårt samhälle är han värdelös.
Ålderdomlig.
Han kanske kan omskolas.
Nu låter du som Spock.
Om du ska vara elak så går jag.
Kan han fås att glömma sin familj?
-Sina barn? -Svaret på det är nej.
-Mår du bra? -Ja.
Jag ser att fysisk träning är ett krav i er organisation också.
Primitiva metoder, men effektiva.
-Vad menar han? -Det var ett skämt.
Du hade mer information, sa du.
-Jag gjorde ett fel i mina beräkningar. -Det kan vara ett historiskt tillfälle.
Vi måste återbörda Christopher till Jorden.
Varför? Du sa att jag inte gjorde något nämnvärt bidrag.
Dåligt ordval från min sida.
Jag glömde att korrelera möjliga bidrag av avkommor.
Jag finner efter en kontroll av det-
-att din son Shaun Geoffrey Christopher-
-kommer att leda den första lyckade Saturnussonden som är en stor...
Vänta nu. Jag har ingen son.
Du menar än.
Doktorn har rätt. Återbördar vi inte kapten Christopher till Jorden-
-kan ingen överste Shaun Geoffrey Christopher fara till Saturnus.
Det avgör saken, va?
Vi måste hitta något slags...
En pojke.
Jag får en son.
Eftersom vi måste återbörda kapten Christopher har vi flera problem.
Det viktigaste blir att förklara hans återkomst.
Vi följde hans plan som kraschade när traktorstrålen hade krossat det.
Det kraschade i en öppen del av södra Nebraska.
Det kommer att krylla av sökpatruller runt vraket.
Kapten Christopher krånglade till det.
När jag såg er satte jag på mina vingkameror.
Jag kom nära nog för att ta tydliga bilder på er.
Flygvapnet framkallar filmen fort.
Och kontrollen spelade nog in min radiotrafik.
Om jag minns historien avfärdades sådana här skepp som väderballonger-
-bisolar, förklarliga saker, åtminstone officiellt.
Vår traktorstråle fångade och krossade ett flygvapenplan.
Det blir omöjligt att förklara oss som något annat än ett äkta ufo.
Kanske utomjordiskt, definitivt destruktivt.
Vårt problem då?
Hur kommer vi tillbaka till vår tid?
En teori.
En omvänd tillämpning av det som hände oss.
Logiskt borde det gå.
Likaledes logiskt är att det finns hundra variabler-
-som var och en kan försätta oss i ett sämre läge än vi är i nu.
Vi måste tillbaka och ta rapporterna och fotona.
Om kaptenen måste rapportera det han såg-
-finns inga bevis som stöder honom.
Då blir jag en lögnhals eller dåre.
Kanske.
Inte alls. Du blir en av de tusentals som tyckte att de såg ett ufo.
Kapten, jag känner till basen.
Jag var där för ett år sen och vill...
Nej kapten. Tack.
Går något snett kan du bli skadad. Vi kan inte riskera det.
Inte du heller. Eller din son.
Jag vill hjälpa er. Jag kan rita en skiss över stället åt er.
Visa er var arkivsektionen och fotolabbet ligger.
STATISTISKA AVDELNINGEN
Primitiv dator.
Jag har sett dem på muséer.
Om den liknar dem, låter den som fan själv om du startar den.
Jag tänker inte starta den.
-Hur länge har de varit där nere? -I 15 minuter och 28 sekunder.
Borde de inte komma upp?
Att smyga är mer tidsödande än en direkt metod.
-I vårt fall... -Jobbar du inte med warpberäkningar?
Det gör jag.
Stopp! Upp med händerna.
En i taget, ge mig era bälten.
Och väskan.
Det har dröjt för länge. Jim borde ha signalerat nu.
Du kan ha rätt, doktorn. Öppna kommunikatorkanal.
-Vad var det? -Vad då?
-Det där ljudet. -Jag hörde inget.
Det där ljudet... Det kommer från en av de här.
Nödsignalen.
Ni stannar där ni är.
-En nödsignal, sir. -Stråla upp omedelbart.
-Vad hände? -Det får vi veta strax.
Kirk till Enterprise.
Spock här. Är allt bra?
Ja, det är bra. Men som du ser så har vi ett annat problem.
Kaptens logg, stjärndatum 3113.9.
Spock spelar in.
På grund av en olyckshändelse fick vi ombord en ny oönskad passagerare.
Han är en militärpolis från basen.
Håll honom i transportörrummet. Visa inte mer av skeppet.
Det blir nog inga problem med det.
Vår gäst verkar nöjd med att vara där han är.
Kirk, slut.
Vad visade kronometern när vi såg Christophers plan?
5.30 i den tidszonen, kanske lite senare.
I slutet på de här banden då. Vi har alla.
Vi provar mörkrummet.
FOTOSEKTIONEN
Fotolabbet.
Ja...
Så där. Det är alla.
Meddela Spock att vi nästan är klara att stråla upp.
-Jag kollar filerna för säkerhets skull. -Ja kapten.
-Var är den andre? -Vem?
Din kumpan. Jag såg någon röra sig där.
Bara jag. Och kan någon ta sig ut härifrån utan att ni ser dem?
Ingen borde ha kunnat göra det.
Ditt beslut att stråla upp var rätt.
Maskinrummet till mr Spock.
-Spock här. -Vi har laddat warpmotorerna.
-Vi kan starta dem när som helst. -Gör det nu. Vi måste testa vår teori.
Ja sir. Maskinrummet, slut.
Dåliga bilder.
Fan ta dina teorier och observationer! Jim då?
Han är ensam, gripen och utan kommunikator.
Vi kan inte hitta och stråla hit honom.
Jag vet det, doktorn.
Det här är Spock. Kapten Christopher till stabsrummet.
Du och jag får börja kommunicera.
Jag vill veta hur du kom in.
En enkel fråga. Ge mig ett enkelt svar.
Ingen såg dig. Du kom in hela vägen utan att utlösa ett larm. Hur?
Tro mig, överste. Du hade inte trott mig.
Försök inte vara rolig. Hur kom du in?
Jag dök upp ur tomma intet.
Du verkar tro att det är någon slags lek.
Nej, jag vet att det inte är en lek.
Jaha. Vad sa du att du hette?
För fjärde gången: jag heter James T. Kirk.
Hur kom du in på en skyddsanläggning, James T. Kirk?
Jag sa ju att du inte hade trott mig.
Kan översten vara försiktig med den?
Oroar det dig? Vad är det? En radio? Någon slags sändare?
-Någon slags. -Berätta nu. Jag gillar inte gåtor.
Om du inte slutar leka med den får du se en stor. En jättestor.
Jag plockar isär och kollar den. Vi är inte dumma.
Vi vet hur man får veta saker som vi vill veta.
Vad är det där?
Är det någon slags uniform?
Den här gamla trasan? Bara något jag drog på mig.
Du inser kanske inte allvaret.
Sabotage av statlig anläggning...
-Saboterade jag något? -Nej, vi stoppade dig i tid.
-Men vad hade du gjort? -Tro mig, inget alls.
Är det därför du är här? För inget alls?
Om ni inte hade ingripit.
Det här får dig kanske att skratta.
Sabotage, spioneri, olaga intrång, inbrott.
Vad sägs om det till att börja med? Jag kommer på mer om du inte pratar.
Sanningen är att jag är en liten grön man från Alpha Centauri.
Vackert ställe, du borde åka dit.
Jag ska sy in dig på 200 år.
Det borde stämma tidsmässigt.
Han hålls nog i vaktlokalen.
Även om de larmat polisen så tar det tid att komma hit.
Helt logiskt.
Kan du koordinaterna för att komma nära förhörsrummet?
Ja, men du får dem inte om du inte tar med mig.
Jag kan inte.
-Om något går snett... -Något har redan gått snett.
Du kan stråla ner vart som helst på basen, men han tar tid att hitta.
Du och Christopher strålar ner med mig.
Kaptenen ger koordinaterna till transportörchefen.
-Ska vi ha phasers? -Du och jag.
Sätt dem på "tung förlamning".
Du litar inte på mig, Spock.
Jo, det gör jag faktiskt. Men bara till viss gräns.
Skicka.
Gör de alltid så där?
Är du hungrig?
Vad vill du ha?
Kanske lite hönssoppa.
Det är hönssoppa.
Ett ögonblick. Vänta!
Se vad det är.
-Gör inte det där ont? -Jo. Vad gör han här?
Han kunde koordinaterna hit. Det var tvunget att ta med honom.
Jaha. Ingen skada skedd.
-Kollade du banden, Sulu? -Spock körde dem i datorn.
-Du fick alla. -De vet att ni har varit här.
De har en gåta och inga svar.
Meddela chefen. Fyra att stråla upp.
Inte jag.
Var inte dum.
-Du vet vad som står på spel. -Javisst.
Min familj, en ofödd son.
Ni behöver inte skicka hem mig nu.
-Spock, kom ut! -Du kan inte förklara din närvaro här.
Det är min plikt att rapportera allt jag har sett. Det räcker som förklaring.
Du ska hem, Christopher.
Men på vårt sätt.
Över min döda kropp.
Jag anade att han inte ville tillbaka.
-Fyra att stråla upp, Sulu. -Ja kapten.
Kaptens logg, stjärndatum 3114.1.
Vi måste försöka bryta oss ut ur denna tid, annars förblir vi fångar i den.
Vi har bara en teori och lite fakta.
Scott och jag är överens om att enda lösningen är en slungeffekt.
Som den som kastade hit oss.
Mina beräkningar visar att om vi flyger mot solen, in i dess gravitation-
-och sen flyger bort för full kraft-
-kommer snärten att kasta in oss i en annan tidswarp.
Slungeffekten funkar för er. Hur får ni tillbaka sergeanten och mig?
När vi rör oss allt snabbare mot solen förflyttar vi oss bakåt i tiden.
Vi går tillbaka förbi i går.
Förbi när vi dök upp på himlen.
Sen kommer utbrytningen att skjuta iväg oss framåt i tiden.
Vi transporterar tillbaka er till en tidpunkt före allt det här.
Du minns inte, för det har inte hänt.
Om ni inte kommer loss från solen då?
Det gör vi. Vi kommer inte så nära att mina motorer inte drar loss oss.
Det som oroar mig är att vi kanske inte har kontroll när vi kastas framåt.
-Roderkontroll? -Bromskontroll.
Kan jag inte stoppa oss i tid så kan vi missa vår tid.
Om jag stannar motorerna plötsligt kan påfrestningarna slita sönder oss.
Hur vi än gör så blir det skumpigt.
Mina herrar, vi måste ta chansen.
Särskilt eftersom vi bara har en.
Till era stationer.
Miljöstyrning: nej.
Maskinkontroll: nej.
Framåt, warpfaktor 3, Sulu.
Warpfaktor 3.
Tänk att jag kom ut i rymden.
Jag stod i kö till rymdprogrammet. Men jag blev inte antagen.
Se dig riktigt noga omkring. Du kom ut före alla de andra.
Vår fart ökar. Vi färdas i över warp 8.
Sen vi passerade Merkurius har solens gravitation ökat mycket.
Härifrån går det bara fortare. Kronometrarna går nu baklänges.
Minut för minut kommer farten på tidens förlopp att öka.
Gå till transportörrummet.
Du har bara 15 år på dig, så fort.
Vi närmar oss utbrytningspunkten.
Jag räknar ner. Tio, nio-
-åtta, sju, sex-
-fem, fyra, tre, två...
Nu, mr Sulu.
Mer kraft, mr Sulu.
Kraft på max nu. Hon stretar emot.
Vi är loss och går tillbaka.
Farten ökar. Vi färdas nu i warp 4.
Warp 7.
8. Utanför mätaren.
Kronometrarna går framåt igen.
Har du koordinaterna för att återbörda dem till Jorden?
Beräknade.
Bryggan till transportörrummet. Christopher?
-Christopher här. -Vi närmar oss Jorden. Beredd?
Allt är bra. Kapten...
-Tack för titten in i framtiden. -Det var ett rent nöje. Bryggan, slut.
20 minuter. Det blir precis.
Bryggan till transportörrummet. Gör klart att skicka.
Tio minuter.
Nio, åtta, sju-
-sex, fem, fyra, tre, två...
Skicka.
Du borde vara nära nog för att se.
Bluejay 4. Ser du det? Vad är det?
Bluejay 4, kom. Vi förlorade bilden.
Blackjack från Bluejay 4.
Jag kunde ha svurit på att det var ett skepp. Men inget kan flyga så fort.
Vi spårar inte hägringar.
Notera det som ett nytt ufo. Bluejay 4 återgår till basen. Slut.
Närmar oss andra strålningen.
Bryggan till transportörrummet. Gör klart att skicka.
-Nu. -Skicka.
Förbi Pluto.
-Vad är tiden nu, Spock? -Vi närmar oss vårt århundrade.
Vi borde börja bromsa...nu.
Bryggan till maskin.
Börja bromsa för full kraft.
Att gå från solen försvagade dem. De kan explodera om jag slår back.
-Inget val. -Ja kapten.
-50 år kvar. -Motorn bromsar.
-Ingen ökning i fart. -40...
-30... -Strunt samma, mr Spock.
Motorerna!
Maskin till bryggan. Motorerna står på full back. De sviktar!
Bryggan!
Mr Scott är kvar hos oss.
-Kapten? -Stjärnflottans stab till Enterprise.
Svara, Enterprise.
Öppna en kanal.
-Frekvens öppen, kapten. -Staben.
Det här är Enterprise. Kirk här.
Skeppet är tillbaka, vännen.
Enterprise från staben. Svara, är ni snälla.
Staben, repeterar meddelandet.
Enterprise är hemma.
Kirk, slut.